- Medlock er væk! - Det virker... lige om lidt.
Stands, Dickon! Det virker!
Kom ned! Vi mangler hjælp.
Det er dejligt, Colin. Kan du mærke det?
Nu kommer jeg!
Mary! Hvad med sporerne? Kan du se dem?
Mary...
Mary!
Mary! Hjælp!
Will, kom og hjælp mig!
Læg ham på sengen.
Rolig, master Colin. Rolig.
Se, om mrs. Medlock er kommet hjem.
Tag det nu roligt.
Miss Mary, gå ikke derind.
Han har et rædsomt anfald.
Jeg er ligeglad. Han er så forkælet. Nogen må standse ham.
Hold så op! Jeg hader dig! Alle hader dig!
- Du er bare så egoistisk! - Ikke så egoistisk som du.
- Og jeg er syg. - Så kunne du ikke skrige sådan.
- Jeg skal dø. - Hvad ved du om at dø?
- Min mor er død. - Begge mine forældre er døde.
Jeg får en pukkel på ryggen. Ligesom min far.
- Mrs. Medlock! Det er master Colin. - Skynd dig, John.
Det er bare dine knogler, der stikker ud, fordi du er så tynd.
Hvad i himlens navn! Væk fra ham, din stygge pige.
John, så hjælp mig dog. Will, løft hans arme.
- Martha, stands pigebarnet. - Han har ingen pukkel.
- Har du lukket hende ind? - Nej.
- Du har været ulydig. Du er fyret! - Nej!
- Jeg har ikke sagt noget. - Hvad foregår der her?
Jeg fyrer Dem, hvis De rører hende.
Forsvind, Medlock! Jeg vil være alene med min kusine.
Jeg befaler Dem at forlade mit værelse.
- Befaler mig? - Ja. Forsvind!
Det gør jeg så. For at du ikke skal skade dig selv -
- med det hysteriske skrigeri. Men jeg lover dig...
- Måske er jeg ikke syg. - Nej, vel? Du er bare svag.
Tror du, jeg kan gå ud? Med sporer og alt muligt?
Jeg kender ikke noget til sporer.
Hvis jeg gik ud, kunne vi måske finde lågen til min mors have.
Og hvis vi fandt lågen, kunne vi gå derind.
- Hvad er der? - Jeg turde ikke sige det.
Jeg var bange for, jeg ikke kunne stole på dig.
Hvad?
Jeg har været i den hemmelige have. Jeg fandt nøglen for længe siden.
Fortæl.
Når man åbner lågen, kan man ikke se noget.
Så går man ned ad nogle stentrin.
Og når man er helt nede, er man omgivet af blomster.
Hver dag springer nye blomster ud. Det er som trylleri.
Og der fødes dyrebørn.
Jeg kører ud i min stol.
Hvis den friske luft bekommer mig, kører jeg måske ud hver dag.
Ikke hver dag, master Colin.
Når jeg kører ud, vil jeg ikke have nogen i nærheden.
Intet tyende, ikke en gartner. Forstået?
Hvad siger man i Indien, når man vil have folk til at gå?
Man siger: "Jeg har talt. Alle kan gå."
Jeg har talt. Alle kan gå.
Men husk det nu. Det er meget vigtigt.
Til side.
- De bliver her, Medlock. - Men, master Colin...
Bliv her.
Tag de dumme tingester af. Hvad nytter de nu? Ind med jer.
- Er det dine dyr? - Ja.
- Der er fri bane. - Hurtigere, Dickon!
Hurtigere!
Så er vi her.
Gå nu, Honker.
- Gid jeg kunne hjælpe til. - Du kommer til at gå, før du aner.
- Jeg? Gå? Tror du det? - Du har to ben ligesom alle andre.
- Ja, men jeg troede aldrig... - Luk øjnene, Colin.
- Er jeg der? - Næsten.
Nu!
Ja... Sådan forestillede jeg mig den.
Dammen var helt mudret til, da vi begyndte.
Kan du se den blomst? Det er en kornblomst.
Og dér er rødkælkens rede.
Dér fandt jeg Kejserinden af Indien. Og alle de blomster har jeg plantet.
Jeg vil herned igen i morgen.
Og i overmorgen. Og i overmorgen igen.
Man skal luge ukrudtet væk, så blomsterne får plads.
Væk med dig.
Det er bare en lille orm.
- Føj... - Ikke "føj".
Se, han kan også lide dem.
- Hvem er det? - Hvad Iaver du her?
Hvordan er du kommet ind, din pilfinger?
- Jeg har aldrig kunnet lide dig. - Rødkælken viste mig lågen.
- Ved du, hvem jeg er? - Hvem du er?
- Du er den lille krøbling. - Han har ingen pukkel.
Er din ryg ikke kroget? Og dine ben er heller ikke krogede?
Hvem har måske sagt det? Det er der ingen, der har sagt.
Du kan godt.
Se mig! Se selv!
Vi ville ikke have dig, men nu er du her.
Men ikke et ord til nogen.
- Du kan hjælpe os af og til. - Jeg har tit været her hemmeligt.
Din mor var så glad for haven.
Hun bad mig passe roserne. Kun mig, ingen andre.
Da hun gik bort, måtte ingen komme her mere.
Men jeg kom alligevel. For det havde hun selv sagt.
Du kan holde på en hemmelighed. Kom ind, skynd dig.
Lille ven... Ja, sir, straks.
Jeg møder ham ved lågen.
- Er det dig, der laver det trylleri? - Nej, det gør du.
Det er ligesom historien. Hele universet er herinde.
- Jeg kunne gifte mig med dig. - Vi er jo fætter og kusine!
Jeg er ligeglad. Vi skal være sammen.
Det er vi jo.
Prik! Billy! Kom tilbage!
På gensyn, Ben. Jeg kommer igen i morgen.
Hvad er det, han laver?
Hvad vil han?
Han er blevet væk fra sin mor. Han er sulten.
Han er kun et par dage gammel. Han har lige lært at gå.
Du må gerne holde ham.
- Forsigtig, master Colin. - Hvor kommer han fra?
For tre dage siden var jeg ude på heden.
Jeg hørte en brægen under buskene og begyndte at lede og lede.
Og til sidst så jeg lidt gråt bag en klippe.
Jeg klatrede op, og der lå den lille fyr.
Løb du bare. Kom nu.
Ræk mig din hånd, Dickon.
Du kan godt.
Du kan godt. Du kan.
Du kan godt.
- Du gjorde det. Du kan gå. - Jeg gjorde det.
Jeg gjorde det!
- Er du et spøgelse? - Det er mig.
- Colin! - Shh... hvis Medlock hører dig.
Så behøvede vi ikke tænke på hende mere.
Hun ville falde død om, hvis hun så dig gå.
- Sikkert. - Hvordan kom du herop?
Jeg fandt selv vej.
KIarede du selv trapperne?
Sådan skal det være med min far. Jeg vil overraske ham.
Sådan som nu. Han skal se mig før nogen anden.
- Gid vi vidste, hvor han var. - Medlock ved det sikkert.
Vi kan stjæle adressen fra hende. Jeg får et anfald, og når hun...
På din fars skrivebord lå der en masse papirer. Måske er den der.
Jeg ledte forgæves efter adressen.
Men jeg opdagede en anden af min onkels hemmeligheder.
Det er min mor.
Jeg tror, det er min far.
Det er mig.
Jeg synes, hun er smuk.
KIar?
Kig herhen! Smil!
Sæt dig på gyngen, Dickon!
Se på hinanden! Og så på mig.
Kom nu, Dickon!
Hold op med det der. Jeg er rask.
Skriv til min far og bed ham komme hjem.
Jeg tror aldeles ikke, du er rask. Din puls er alt for hurtig.
Og dine øjne brænder af feber.
- John! Hent isen. - Nej!
Uanset hvad du og din kusine tror, skal jeg stadig pleje dig.
Din far forventer, jeg gør mit bedste, og det agter jeg at gøre.
Se dine ben! De er helt hævede og røde.
Hvis jeg er så syg, så send bud efter min far.
Nu bliver du i sengen. Du går ikke ud i haven.
- Giv mig adressen. Så skriver jeg. - Ikke tale om.
- Giv mig den. - Nu har jeg fået nok.
Den skrækkelige pige og al den friske luft!
Du kan få propper!
Hun har såmænd også nok væltet din kørestol.
Jeg finder mig ikke i det mere!
Ikke noget af det! Kom her, John.
Jeg skiller jer ad. Den dreng er meget syg.
Jeg har kæmpet for at holde ham i live!
Og så skal han slås ihjel af en nævenyttig lille pige!
Kom, Colin.
Der er fri bane. Alle er væk. Ben venter ved lågen.
Tak, Ben. Vi skal lave trolddom.
Når jeg bliver stor, vil jeg gøre store opdagelser.
Det her er mit første forsøg.
Åh, store trolddom kom, skynd dig, kom.
Send min far til mig, send ham hjem til mig.
Åh, store trolddom, kom, skynd dig, kom.
Send min far til mig, send ham hjem til mig.
Archie!
Lilias! Hvor er du?
I haven!
Jeg er i haven.
Jeg er i haven...
... med Colin.
Jeg må rejse.
Jeg må rejse med det samme. I aften! Gør min regning klar.
Mrs. Medlock! Hans Nåde er kommet.
- Hans Nåde? Hvor er han? - Udenfor.
Hjælp mig ud af det her. Så hjælp mig dog!
Hjælp mig! Kom med!
- De kommer uventet, sir. - Hvor er min søn?
På sit værelse naturligvis, Deres Nåde.
Gå tilbage i køkkenet, frøken næsvis.
Hvor er min søn?
Han er her, Deres Nåde. Han må være her.
Hvad er der sket?
Det er det barn. Hun har vendt op og ned på alting.
Jeg kan ikke styre hende. Hun må sendes væk, Deres Nåde.
Hun slår master Colin ihjel.
Før mig til hendes værelse.
Hun vil blæse på hans helbred. Hun gør, hvad der passer hende.
- Låser De hende inde? - Det var jeg nødt til.
Så vild er hun.
Mary?
Din onkel er her.
Undskyld, Deres Nåde.
- Måske er de i haven. - I haven?
Hvordan skulle det gå til? Det er umuligt!
Jeg har virkelig gjort mit bedste, sir.
- Men når hun ikke vil lystre mig... - Stille, Medlock!
Hun er kun et barn. Og jeg overlod Dem ansvaret.
Jeg siger op, sir.
Jeg rejser i dag.
Lad være!
Dickon?
Det er ikke sandt.
Du er kommet hjem! Trolddommen virkede.
Colin!
- Haven! - Lad mig vise dig den.
Det var Mary, der fandt nøglen...
- Vent, Mary. - Ingen har brug for mig.
Mary!
Her er rødkælkens rede.
Kom og se ungerne. De er snart flyvefærdige.
Her gik jeg første gang. Jeg var selv som en unge.
Mary!
Hvorfor sidder du her alene?
Ingen ville have den.
Have hvad?
Haven.
Du har ret.
- Jeg ville aldrig se den igen. - Du ville aldrig se Colin.
Du har bragt os tilbage til livet, Mary.
Du har gjort noget, jeg troede, ingen kunne.
Du skal ikke være bange.
Jeg låser den ikke af igen. Det kan du tro.
Tak.
Skal vi kalde på Colin?
Martha!
- Martha! - Dickon!
Hvad sker der? Har du set dem?
Se!
Master Colin! Han går!
Forbandelsen var hævet. Min onkel lærte at le, og jeg at græde.
Den hemmelige have står altid åben nu.
Åben og vågen og levende.
Hvis I ser rigtigt efter, opdager I, at hele verden er en have.
Tekster: Lise Schmidt Mahler Dansk Video Tekst
Danish subtitles conformed by SOFTITLER